Tidligere på Ghost Whisperer.
Nei!
Jeg vil at du skal huske meg slik. Vær så snill.
Nei. Ikke deg.
Jeg vil alltid elske deg, Melinda.
Vær så snill, ikke deg.
Alt er så tomt uten deg.
Og jeg skal ingen steder.
Du må gå videre.
Jeg vil ikke.
Jim, nei!
Du er tilbake.
Kjenner jeg deg?
Jeg ser den samme fyren du ser.
Annerledes hår, nese, øyne. Det er ikke Jim.
Jeg vet hva jeg ser i de øynene,
og Jim er der inne et sted.
Han må være det.
Tror du på et liv etter døden?
Du tror vel ikke at jeg er mannen din reinkarnert?
Du er den eneste fornuftige personen jeg har møtt siden jeg våknet.
Det er ikke mye til jobbtilbud, men kanskje du hjelper med garasjen,
og du kan bo her mens du jobber.
Frem til du finner ut hva du skal gjøre.
Kan du fortelle hva som foregår mellom oss?
Vet du hvor heldig du er?
Du har fått en ny mulighet til å finne kjærligheten i ditt liv.
-Hei. Du er våken tidlig. -Hei, Sam.
Prøver å være flink.
Ja, jeg også. Få trent litt. Vil du... Sammen?
-Jeg vet ikke. -Nei, det var dumt sagt. Beklager.
-Hva da? -Dette er sikkert en tid hvor,
du helst vil være alene.
Etter alt du har vært gjennom...
Nei, det er ikke det...
-Få orden på ting. -Riktig.
Er det noe du gjorde med mannen din?
Om morgenen? Jeg vil ikke være i veien.
Nei, ikke tenk på det. Han jobbet til forskjellige tider
og likte å sove lenge. Du er ikke i veien i det hele tatt.
Greit. Godt jobba, Sam.
Ha en fin morgen. Jeg løper den veien.
Jeg løper denne.
-Vi ses. -Vi ses.
Hvorfor kunne jeg ikke bare si:
"Dine ben er lengre enn mine så kanskje jeg ikke holder følge"?
-Hva er så vanskelig med å si det? -Det er nok bedre enn å si:
"Hei, du er mitt livs kjærlighet i en ny kropp,
"og hver gang jeg ser deg, blir jeg mo i knærne."
Knærne, bena. Jeg stotrer med ord.
Stemmen min blir ustø. Jeg blir skikkelig nerd.
Hei.
-Hei, Sam. -Hei.
-Hvordan går det, Sam? -Hei, Delia.
Jeg har hatt dette i bilen i noen dager
og meningen var å gi deg det,
men hver gang jeg ser deg glemmer jeg det. Ikke som om jeg ikke glemmer
alt annet jeg har gjort, som hvordan jeg leser en skisse,
-navnet på hunden min... -Har du hund?
Nei, men det er slikt jeg tenker på når jeg våkner.
Uansett, dette kan du gjøre som du vil med.
Det er noen fine ting her. Hvor fikk du tak i dem?
Jeg fikk jobb med å rive et stort hus ved Route 1 8.
De kvitter seg med alt.
Har du et førstehjelpsskrin jeg kan bruke?
Det går bra. Det er bare et kutt.
Vær så god.
Du ser litt blek ut.
Du må slutte å hoppe over frokosten.
-Det er lavt blodsukker. -Ja.
Ja. Du sa det var mer?
Ja, i bilen, men det er mye mer der jeg jobber.
-Kan jeg se på det? -Ja, jeg er på vei dit nå.
De startet fra baksiden av huset,
og jeg vet ikke om eieren vil tømme det eller rive det,
men jeg tror ikke du finner mye fint her.
-Er det vann i nærheten? -Vann? Hvordan det?
Flisene, jeg bare... Jeg vet ikke, er det en fontene eller et basseng?
Det er en brønn der. Var det det du så etter?
Hvorfor ikke? Det er en ønskebrønn.
Pass på hva du ønsker deg.
Kan du se oss?
Er du sikker på at jenta er... Hva kaller du det?
-Festet til ham? -Ja.
Nei, men med en gang Sam hadde ønsket var hun ute av brønnen,
-ved siden av han, advarende. -Advarende mot deg eller han?
Hvem vet? Kanskje alle som går forbi brønnen,
men hun var definitivt fokusert på ham.
-Vet du hva han ønsket seg? -Aner ikke.
Det må være å få hukommelsen tilbake. Hva er problemet med det?
Vi vet det er Jims ånd. Du vet det, til og med jeg vet det.
Hva? Hvorfor ser du sånn på meg?
-At du tror på meg. -Hva skal du gjøre?
Slutte å bekymre meg for meg selv og tingene jeg ikke kan kontrollere.
Hjelpe en liten jente hvis ånd sitter fast i en brønn.
Vet du om hun har bodd i huset?
Siste eier var enke. Hun hadde barn, men ingen døtre.
-Stedet er 1 00 år gammelt. -Så hva leter du etter?
Et forsvunnet eller dødt barn det siste århundret?
Egentlig. Eller venter på at hun dukker opp igjen
og prøver å finne ut om advarselen var en trussel eller et løfte.
Historisk status for 200 år gamle Grandview House diskuteres
Se på dette. Det er fint, hvorfor kastes det?
Entreprenøren vil ha alt nytt.
-Jeg tror jeg sprakk en trommehinne. -Hørte du det?
-Ja, smell i eksospotta. -To ganger?
Jeg tror ikke det.
-Hjelper du meg med dette? -Ja.
-Sam, går det bra? -Ja.
-Det er Melinda. -Vent et øyeblikk.
-Hei. -Du kom akkurat! Hvordan ble...
Naken? Beklager. La meg skru av radioen.
Beklager, hadde på radioen litt høyt. Hørte du meg ikke? Vent et øyeblikk.
Så, hva skjer?
Hva skjedde? Skadet du deg?
Ikke som jeg vet om.
Og ingenting som legen her eller den hjemme
-vet om heller, så... -Hva mener du?
Jeg trodde det hadde noe med ulykken å gjøre,
men det viser seg å være helt vanlig hodeskade.
Det kan jo skape muskelsmerte,
-men hvorfor kjenner jeg det nå? -Når begynte det?
Det er merkelig. Den første gangen jeg merket det
hørte jeg det smelle i en bil, og det var som et geværskudd.
Jeg hørte det to ganger, men det skjedde kun én.
Det er sikkert bare fantasien min, men...
Ikke ta for lett på det. Det kan jo være et minne.
Et som du vil glemme, men det kan lede til fler.
Jeg håper det. Jeg går gjennom alle disse boksene,
alle mine gamle ting, i et forsøk på å komme på noe.
Og?
Jeg vet ikke. Jeg hører på CD-er.
Jeg ser bilder av folk jeg egentlig skal kjenne.
Jeg har en mobiltelefon. Hva skal jeg gjøre? Ringe og si:
"Hei, husker du meg? Det gjør nemlig ikke jeg."
Du sa det skjedde på jobb. Var du nær brønnen?
Nei, jeg gikk ut og inn.
Gikk forbi brønnen flere ganger.
Har det skjedd noe merkelig der?
-Mot deg eller noen andre? -Nei, jeg tror ikke det. Hvordan det?
Hva med eierne? Jeg mener,
har du snakket med noen som har bodd der?
Jeg jobber bare for entreprenøren.
Hva vil du frem til? Hvorfor spør du så mye om brønnen?
Det er min greie, på en måte. Antikviteter, brønner.
Det finnes faktisk et marked for det, tro det eller ei.
Jeg burde gå.
Greit.
Beklager at jeg var naken.
Hvem er du? Hva vil du?
Snakk med meg, men la ham være i fred.
Jeg lagde kyllingen din med tahinisaus og en god salat.
-Fint. Du spiser. -Det stemmer, jeg spiser.
Noe som ser uspiselig og rått ut.
-Hva stekte du kyllingen på? -På? En panne.
Hvilken temperatur? Jeg sa for en time...
-Ja, jeg tok en time. -l ovnen?
l ovnen? Du sa på i en time.
Nei, det var bruningen i pannen. Jeg sa inni ovnen på 220 grader.
Den delen hørte jeg ikke.
Delia, jeg savner ham så fælt.
Og du har rett, han holder avstand
fordi han tror jeg sørger, og sannheten er, jeg gjør det.
Jeg bare savner ham. Og i dag...
l dag husket han noe fra livet sitt... Jims, mener jeg,
-jeg tror iallfall han gjorde det. -Så bra.
Nei, det er ikke det, fordi han husker at han ble skutt.
Og jeg tror... Jeg tror spøkelset er ansvarlig for det,
-hvis det var det han ønsket seg. -Lei for å høre det.
Det skremmer meg, skjønner du? Hva han kanskje må gjennom
for å komme tilbake til meg, og hva om han ikke vil?
Han har allerede kommet til deg. Det vil jeg du skal huske.
Jim gjorde alt dette for deg.
Hei...
Kan du holde linja i fem minutter til?
Så lover jeg at vi sovner begge to.
Greit.
Vi kan snakke hele natten hvis du vil.
Jeg advarte deg. Hold deg unna brønnen.
Armene og bena mine. Gjorde noen det mot deg?
Forferdelige ting vil skje hvis du ikke holder deg unna.
Hva med å bli fortalt at du skal holde deg unna
er det som får deg til å løpe til dette huset?
Jeg kan ikke lete etter spor mens alle jobber her,
særlig Sam.
Hvordan var hun tidligere?
En del eller stykkevis?
Hun var hel. Det må ha skjedd etter hun døde.
Ja, for transport. For noen mordere er partering en fetish,
men for de fleste bare praktisk.
Hvordan skal man ellers få en kropp i et bagasjerom?
Kunnskapen din om det syke er imponerende.
Ja? Hvis du har et brekkjern i den søte veska,
-blir jeg imponert. -De har ikke låst. Kom igjen.
Se på alle avisene. Herregud.
Velkommen til samlerens rede. Hvem bodde her?
En enke i 60-årene. Hjerteinfarkt.
Hørt at samling og perfeksjonisme kan linkes?
lronisk, sant? Folk som har det ender opp med å bo slik.
Ja, ikke akkurat det hyggeligste stedet for barnebesøk.
Tror du hun ble tiltrukket av stedet på grunn av brønnen?
Eller kanskje hun bare endte opp der.
Det nærmeste stedet hvor morderen kunne dumpe liket.
Vent. Lys tilbake dit.
Hva er det?
Glem transport. Dette er fetish.
Hvor lenge har huset stått tomt?
Jeg vet ikke. Enken døde for noen måneder siden.
Har det alltid vært tomt, eller kunne noen andre bodd her?
Nå blåser jeg i om naboene ringer politiet.
Hva er dette?
De er ønsker.
Et ønske om leker, en million dollar, en hund som ikke biter.
Det ser ut som alle er skrevet av barn.
Jeg hadde gått for julenissen.
Se på denne. Det ser ut som en voksen håndskrift.
Jeg skulle ønske han kunne vite at hun var her.
Det er veldig snilt av noen som parterer en liten jente
å legge igjen en beskjed. Til hvem, jentas far,
så han vet sannheten? Så snilt av den samleren å passe på det.
Hun samlet på alt.
Så hun ante ikke noe om ei jente i brønnen.
Som betyr at vi ikke vet om det er ei jente i brønnen.
Jeg skal ikke ned i den brønnen.
Jeg blåser i om du har dykkeutstyr i den bagen, jeg nekter.
Greit. Jeg tror bare hun hjemsøker den
fordi den er med i hennes død.
-God morgen. -Hva?
-Eli, sant? -Ja, Sam, hei.
-Vi skulle bare... -Vi dro på...
Det er tidlig, sant?
Ja, det er morgen. Jeg skal gå og lese sportssidene
så kanskje jeg husker hvilket lag jeg liker.
Hei, Melinda.
Du spurte meg om den brønnen.
-Du hadde en kjøper eller noe. -Ja.
Jeg spurte litt og det viser seg
at entreprenøren ble hyret inn av enkas sønn.
Han eier det nå.
Han bor et sted som heter Grandview Court.
Etternavnet er Ackerman, Travis Ackerman.
-Supert. Takk. -Ikke noe problem.
Kan jeg spørre deg om noe rart?
-Hva ønsket du deg ved brønnen? -Det kan jeg ikke si.
Da blir det kanskje ikke sant.
Dette spøkelset kan ikke gå videre fort nok.
-Vi drar og møter samlerens sønn. -Travis Ackerman. La meg.
-Er du sikker? -Ja, ikke noe problem.
Ok.
Du ringte fordi du har en kjøper
til noen av sakene i huset?
Jeg trodde vi hadde fjernet alt av verdi.
Jeg besøkte en venn der oppe og jeg så dukkene...
-Dukkene? -Dukkebitene.
-Merkelig. -Vet du hva jeg sikter til?
Det var en haug av dem. Armer og ben
og de lå ved siden av en boks med notater
eller ønsker, faktisk.
Vet du hva, jeg... Jeg vet faktisk hva du mener.
Jeg fant en haug ødelagte leker. De var revet i stykker.
Noen la dem igjen med en beskjed ved brønnen.
-Brønnen? -Ja, det er en gammel brønn
på tomten. En ønskebrønn.
Naboungene visste om det.
Jeg var alt 1 5 år da jeg flyttet inn der,
men innimellom kunne jeg se dem der ute.
De stakk jo av med en gang noen fra huset kom ut.
-Hvorfor det? -Du vet,
et gammelt, knirkende sted rett ved de nye byggene.
Vi ble med en gang det skumle huset.
Jeg slet litt på den tiden,
så jeg tenkte at hvis jeg kunne oppfylle ønsket til en liten jente, hvorfor ikke?
Så jeg tok delene, som, ikke overraskende,
moren min tydeligvis har spart på, og jeg la igjen en ny dokke,
og neste dag var den vekk.
Visste du hvem jenta var?
Nei, jeg så henne bare på avstand. Hun var alene,
ikke mer enn 1 0 år, langt mørkt hår.
Jeg lærte å holde meg unna den brønnen.
Jeg skulle ønske alle hadde gjort det.
Hvorfor det?
-Du kommer til å tro jeg er gal. -Trolig ikke. Jeg pleier å se slikt.
Greit. Da jeg var 1 8,
fikk jeg stipend på en skole i en annen stat,
så fant jeg ut at kjæresten min var gravid.
Alt jeg sier er at... Jeg sa ikke at det var bare din feil.
Jeg så fremtiden glippe.
Jeg ville bli enda en ting min mor kunne holde fast på.
Jeg, Allison og en baby, bofast i det huset...
-Vi vil bli lykkelige! -...og jeg ønsket.
Rett ved siden av Allison, ønsket jeg at hun ikke var gravid.
Jeg sa jeg kunne gi hva som helst.
Allisons bil var parkert foran, ved siden av veien.
Og noen syklister, kom i full fart nedover bakken.
Oi!
Og hun ble truffet.
Hun mistet ungen, og jeg gikk på skole,
og hun snakket aldri med meg igjen.
Ønsket ble oppfylt.
Du tror sikkert ikke på slikt uansett.
Du kan bli overrasket over hva jeg tror på.
La meg fortelle hva en venn av meg så i brønnen deres.
Så enkelt går sønnen med på å tømme brønnen?
Det var enkelt.
Spøkelset fikk fyren til å tro hun var ekte
ved å oppfylle ønsket hans.
Han føler at hvis hun er der, må familien vite.
Det var samarbeidsvillig. Ikke å forvente av en brutal morder.
-Fyren virket ikke slik. -Hva med moren?
Hun virket hyggelig med dårlige nerver.
Hva? Hva er det jeg ikke ser?
Jeg tenker på det ønsket Travis fikk oppfylt.
Det beviser jo spøkelsets poeng.
-Pass på ønskene. -Ja, men hva
drepte den jenta, hun advarer hele tiden mot ønsker,
så det må være noe hun har ønsket seg.
Det burde jo være lett.
En jente som ønsket seg noe.
Ja, men kanskje vi vet mer.
Nå vet vi hvor hun bodde, sant?
Hva om hun er jenta som Travis så legge igjen dokkedeler?
De oppdelte dokkedelene. Det må være henne.
Ja, men når forsvant hun?
Travis sa han var 1 5 da han flyttet inn.
Ja, og han dro på skole da han var 1 8.
Han er snart 30 nå. Så,
hvor mange kan dø eller forsvinne i Grandview
på tre år?
Åtteåring fra Grandview, Gretchen Dennis, fortsatt savnet
-Gretchen Dennis. Det er henne. -Savnet siden 1 996.
-Vær så god. -Jeg har den. Forsiktig.
Greit, Frank, senk meg ned.
Fortsett. Fortsett.
-Ta den ned nå. -Senk den.
Du hadde rett, og det er ganske ille.
-Jeg beklager. -Takk for at du gjør dette.
Er jenta her? Ånden som du så?
-Nei. -Kanskje nå
som de har funnet kroppen hennes, kan hun hvile.
-Det er et steg i riktig retning. -Hva sa du til politiet?
Bare at jeg tømte det før jeg skulle selge stedet.
Det er ikke trygt, og jeg ville ikke at noen skulle bli skadet.
Allison. Kunne et spøkelse ha gjort det mot henne?
-Skape en slik ulykke? -Jeg vet ikke. Kanskje. Jeg beklager.
Hjelp!
Hva? Hva er det?
Den lille jenta. Hun er kanskje ikke den eneste som døde.
Det var fort. Naboene har satt opp lys allerede.
Ja, det er på alt av lokalnytt. Gretchen har vært borte i 1 2 år.
Skal vi snakke med familien? Det virker litt tidlig.
Nei. Spøkelset.
Se på meg, Clay! Jeg hater deg! Se på meg!
Se hva du gjorde mot meg, Clay!
-Hva er det? Hva er galt? -Han gjorde dette. Han drepte meg.
-Hvem er det? -Broren min.
Jeg kan ikke tro at en liten gutt kan kutte opp søsteren sin i småbiter.
Han kan. Du er dronningen av søking, søk på sororicide.
Det er søsterdrap. Da får du hundre treff.
Clay kan ha drept henne, men ikke parteringen.
Hvordan vet du det?
Jeg fikk akkurat en mail fra en kompis nede på likhuset.
Selv etter 1 2 år, var skjelettet intakt.
Det var noen små brudd, men ingenting som tyder på avkutting.
Hva med gutten?
Var det noen andre knokler i brønnen?
Nei, kun ett sett.
Men du sa han var en visjon, ikke en ånd, sant?
Det betyr at det som skjedde med ham er noe den lille jenta erfarte?
Ok.
Hva om den armløse gutten du så var Clays første offer?
Og hun så det.
Så hvis det var hennes dokker som var oppdelt...
Kunne det vært en advarsel.
Kanskje hun så hva broren gjorde,
og skulle sladre.
Og for å holde henne stille, kastet han henne i en brønn?
-Vel... -Det er vanskelig å tro på,
men uansett må vi vel snakke med foreldrene.
De fant akkurat ut at datteren
-ikke kommer hjem i live. -Ja, men de vet ikke
at hun fortsatt trenger deres hjelp, og din.
Eli, jeg mener det. Du er en erfaren sørgekonsulent.
Du så det på nyhetene, du er her for å hjelpe,
og du kunne ikke slutte å lure på...
Gretchens forhold til broren.
Lurer du på hvordan han taklet dette?
Vel...
Han kan ikke snakke om det, men det er ikke noe nytt.
Clay... Clay er så smart.
Han er en god atlet. Han var flink med ball,
men da Gretchen forsvant, ble han knust.
Han mistet interessen i alt. Det var...
-Det var som å miste ham også. -Hvordan mener du?
Skyldfølelse for å leve. Det var det familieterapeuten kalte det.
Jeg forstår. Men er det mulig, for Clay,
har han noe spesielt å føle skyld for?
l forhold til Gretchen, kom de bra overens?
De kranglet, som alle søsken gjør.
-Han var eldre. -Typisk gutt.
Ja, og Gretchen var så liten.
Dette kan virke rart, men likte hun å leke med dokker?
Gjør ikke alle jenter det? Hva er rart med det?
Gjorde Clay noe med dokkene hennes?
-Egentlig ikke. -Nei, vent, Aaron, han gjorde det.
Han skulle ta hevn for et eller annet,
og gjemte dem, alle sammen, og Gretchen ble rasende,
og det var all ammunisjonen han trengte.
Aaron, husker du det? Han pleide å gjøre forferdelige ting.
-Han gjemte dem, hang dem opp... -Delte dem opp?
Vel, ja.
Det høres forferdelig ut,
men vi tenkte det var slik barn var.
Er de ikke det?
Levering til Andrews Kjøttpakkeri. Jeg ser etter hovedkontoret.
Tredje etasje. Jeg tror det fortsatt er noen der, hvis du trenger en signatur.
-Beklager. Jeg arbeider. -Takk.
Vær så god.
Nei! Nei, nei, nei!
Vær så snill, hjelp! Kan noen stoppe denne greia!
-Noen! Hjelp meg! -Herregud!
Hjelp meg! Nei!
-Hallo? -Se på dette.
Kan vi snakkes senere?
Jeg ringte broren, Clay, hjemme og på arbeidet. Han ringte aldri tilbake.
Så du ringer for å fortelle at du ikke har noe å fortelle?
Litt. Du sa spøkelset var sint. Jeg er på sporet.
Det er bra. Takk skal du ha. Ha det.
-God morgen. -Hei. God morgen. Går det bra?
Det går bra. Og dette er til deg.
Jeg vet du er travel, jeg ville gi det til deg
før du spiste eller ikke. Det er ikke for sent?
Du blir vel ikke forsinket til jobben?
Nei. Dette er veldig snilt av deg.
Tilbakebetaling for alt det fine du har ordnet til meg fra butikken. Spis opp.
Hvordan er det? Godt? Vondt?
Brukte du appelsinskall i vaflene?
Bra. Ja. Appelsinskall, organisk lønnesirup, litt frukt,
ristede pecannøtter. Du er vel ikke allergisk mot det?
Nei.
Nei, det er bare noe mannen min gjorde.
-Beklager. -Ikke gjør det.
Det er perfekt.
Beklager at jeg snakker om ham hele tiden, det bare...
Hvordan skal du kunne unngå det? Du kan snakke om ham til meg
når som helst.
Hvilken tid som helst, som er noe jeg har mye av nå. Tid.
Det stemmer, jeg så nyhetene. Jeg beklager.
-Samme det. -Jeg antar alt arbeidet ble stanset.
Ser sånn ut. De fant liket til en unge i den brønnen.
Den brønnen du var så nysgjerrig på.
Jeg må spørre, hva var greia med det?
Jeg vet ikke. Jeg håper politiet kanskje klarer å finne ut noe.
Nei, jeg mente med deg.
Alle spørsmålene du stilte om den brønnen,
og når vi var der, var det som om du følte noe.
Det skremte deg.
-Du er ikke synsk, vel? -Nei, jeg er ikke synsk.
-Du er populær. -Hallo, Eli.
Nei, nå har jeg noe. Clays sjef ringte meg tilbake.
Spøkelset vårt har jobbet hardt
for å skade Clay.
-Hva skjedde? -Det skjedde en ulykke med ham.
Jeg vet du skal si at jeg tok i litt mye
ved å prøve å nå broren som sannsynligvis drepte sin egen søster.
Uaktsomt drap, mord, velg selv.
Hva om du starter en samtale med: "Har du tid, eller passer det dårlig?"
Nei, jeg vil du skal velge. Seriøst.
Jeg skjønner, siden Sam kan være der,
og du vil ikke at han skal vite du har superkrefter.
-Riktig. -Den er grei.
Men kom igjen! Skal du velge snart?
Jeg heller mot uaktsomt,
at Gretchens død var en ulykke,
men det er noe jeg ikke skjønner.
Den lille enarma banditten?
Greit, den stakkars gutten du så som manglet en arm.
Du tenker, hvis Clay drepte søsteren sin
i en merkelig, rar, ulykke mens de lekesloss, hvem er han med en arm?
Ja, og hva har han med Clay å gjøre?
Jeg ringte skolen for å få en årbok,
for å se om du kunne kjenne igjen banditten.
Så kom jeg på at Clay spilte mini-baseball,
så kanskje Joe var en av ungene på laget.
Kanskje han mistet armen
i en merkelig ulykke som Gretchen så.
-En dobbel ulykke? -Ja.
Grandview Mini-Baseball slår Hamilton
Det er ham! Det er gutten jeg så.
Det er den enarma banditten?
Det er Clay, Gretchens bror.
-Jeg lover, det er ham. -Han kan ikke være offer og morder.
Gretchen skylder på ham, så han må være involvert.
Hvis han har lyst på resten av legemsdelene sine burde han snakke.
Det står på disse at man ikke skal kjøre etterpå.
Det er nok ikke noe problem.
Det er en annen advarsel du burde vite om.
Jeg ser ånder, og jeg har sett søsteren din. Hun er sint på deg.
-Ok, du har sett min søsters spøkelse. -Ja.
Og det at jeg snakker med spøkelser er ikke noe jeg liker å fortelle
hvis ikke jeg tror at noens liv er i fare.
Det som skjedde med armen min, det var bare en merkelig ulykke.
Nei, det tror jeg ikke.
Det er for likt en visjon jeg hadde. Du var en unge,
1 0 eller 1 1 , og den samme armen var skadet. Borte, faktisk.
Vær så snill, stopp. Jeg vet hva du snakker om, men hvordan...
Herregud. Fordi søsteren min sa det til deg.
På en måte. Hun viste meg avkuttede armer og ben.
Jeg fant ingen sammenheng før dokkene hennes og det du gjorde.
Hva jeg gjorde?
Sa hun hva jeg gjorde mot henne? Sa hun det?
Jeg var så slem mot henne.
Hun diltet alltid etter. Hun drev alltid på med mine ting.
Flytt deg!
Noen ganger hatet jeg henne.
En gang var jeg sikker på at hun hadde punktert dekkene mine.
-Hva feiler det deg? -Jeg har ikke rørt sykkelen din.
-Hva har du gjort? -Jeg gjorde det ikke.
-Jeg lover! -Hva feiler det deg?
Så jeg klikket på dokkene hennes.
Jeg gjemte de, hang de opp. Hun løp og sladret,
og skrev ned i en notisbok hvordan hun hatet meg like mye.
Å skrive de notatene gjør ingen forskjell.
Hold kjeft og gå.
En dag, jeg vet ikke helt hva hun gjorde som irriterte meg,
men jeg kuttet opp alle dukkene hennes.
Mamma! Clay drepte dokkene mine! Gretchens notater
Jeg fikk husarrest i to uker. Jeg var hjemme alene.
Jeg så det siste hun hadde skrevet. Hun hadde revet ut siden,
men jeg kunne se avtrykket.
Hun skrev: "Jeg skulle ønske Clay mistet armene og bena. "
Hun ønsket deg det samme som dokkene fikk.
Og når foreldrene mine var borte, fikk jeg det til å bli sant.
Hjelp! Er dette det du ville? Hva har du gjort med meg?
Jeg prøvde å stoppe henne før hun kunne ringe noen.
Jeg hørte døra på kjøkkenet smelle igjen.
Gretchen, kom tilbake! Det var bare en spøk.
Hun var borte allerede.
Hun kom ikke tilbake den natten eller den neste, eller den neste.
Jeg vet ikke hva jeg tenkte.
Hun var åtte år gammel.
Jeg hørte min mor gråte hver natt.
"Hvordan kunne dette skje?"
Jeg visste svaret.
Men jeg visste ikke hva som hadde skjedd med Gretchen
etter jeg skremte henne vekk.
-Vet du? -Nei.
Men jeg skal finne det ut. Jeg lover.
Jeg så at du snakket med ham.
Han mente ikke å skade deg. Han har vært bekymret for deg siden.
Jeg har vært i mørket, i kulden, hele tiden. Jeg turte ikke gå hjem.
Fordi du trodde ønsket hadde blitt sant?
-Men han har det fint, det var et triks. -Nei, han har det ikke fint.
Han lever og jeg er død, og det er hans feil.
Han ville gitt alt for å ta det tilbake.
Man kan ikke ta tilbake ting i brønnen.
Spør vennen din, Sam.
Jeg skjønner ikke. Hva er det spøkelset vil med Sam?
Jeg trodde hun var sint på broren sin.
Jeg håndterer en sint 8-åring
som forandrer reglene underveis.
Ingenting forklarer hvordan hun havnet i brønnen.
Hun skrev en lapp,
som spurte om brønnens hjelp til å straffe broren. Slik startet alt.
Men så fant Eli og jeg dette sammen med dokkene i det gamle huset.
"Jeg skulle ønske han visste hun var her."
-Skrev broren dette? -Nei, det tror jeg ikke.
Hvor er de flisene Sam tok med?
Jeg la dem der.
Jeg visste ikke om du mente seriøst at de skulle selges.
Hva har flisene med dette å gjøre?
Slik skal jeg få Gretchen til å fortelle sannheten.
"Ønsk deg det du helst vil ha, gjem så ønsket i denne stein."
Gretchen, du trodde brønnen hadde magiske krefter,
og at det var slik broren din ble skadet.
-Kan jeg snakke med henne? -Hun er her. Hun er sint.
Som hun var den gangen hun ønsket å skade deg.
"Gjem så ønsket i denne stein." Er det fortsatt blant steinene?
Jeg så det forsvinne med tiden.
l årevis var jeg der nede, på grunn av deg.
Hva enn hun sier, kan du si at jeg er lei meg, vær så snill?
Hun er også lei seg.
Selv om hun ikke husker den følelsen.
Da du trodde ønsket var blitt sant
og du så broren din blø, kanskje døende,
kom du hit for å ta tilbake ønsket, ikke sant?
Det var så vanskelig å nå.
Du sa man ikke kan ta tilbake. Det stemmer.
Selv om man vil, kan man ikke endre det som har skjedd,
men du kan innfri enda et ønske.
Du kan hjelpe broren din med å tilgi seg selv.
Alt jeg ville var å være med han. Samme hva han gjorde.
Hun så alltid opp til deg. Hun ville være med deg.
Jeg var så slem mot deg, og du var bare et barn.
Du var også et barn. Kan du si at jeg er glad i ham?
Og at jeg tilgir ham?
Hun forstår nå. At det bare var en forferdelig ulykke.
Det samme går for deg.
Hun var ikke i brønnen da kjæresten din hadde ulykken sin.
Det var ingen ånd, ingen magi. Du fikk ikke det til å skje.
Ja, jeg trengte ikke hjelp fra et spøkelse.
Jeg fikk kanskje ikke det jeg ville ha,
men jeg fikk det jeg fortjente.
Allison, går det bra?
Nei! Gå vekk! Kom deg vekk fra meg!
Men jeg kan ikke noe for å ønske...
Ønske at du gjorde noe anderledes? Det gjør hun også.
Hvem?
Damen som la igjen lappen. Hun som kom hit.
-Med din datter. -Så klart.
Den andre lappen.
"Jeg skulle ønske han visste at hun var her."
Hvilken... Hvilken annen lapp? Hva sier hun?
Jeg tror hun snakker om kjæresten din. Allison.
Tolv år. Og hun har bodd her hele tiden.
l Lewiston, en halv time unna. Hun var såret.
Hun lot ham tro at hun hadde mistet barnet så hun ikke tvang det på ham.
Syntes hun ikke han hadde en rett til å vite?
Jeg tror hun ville det.
Men som årene gikk, ble det vanskeligere å fortelle.
-Så, besøkene til brønnen. -Jeg antar det.
Så langt, alt vel, sant?
Hva? Er hun her?
Jeg tenkte at jeg kunne hjelpe noen mens jeg er her. Som din venn, Sam.
Sam?
Det var mørkt så lenge, og nå er det varmt og lyst.
Hva gjorde du for Sam?
Jeg ga ham det han ville ha. Noe han virkelig ville ha.
Det viste seg å være noe han allerede hadde.
Hva da?
En del av livet sitt tilbake.
Hvilket liv?
Takk.
-Hei. -Hei.
Det har vært en rar dag,
og jeg visste ikke hvem andre jeg kunne snakke om det med.
Ok.
Jeg gikk gjennom alle tingene mine og jeg fant en nøkkel.
Det er rart. Jeg har håpet, ønsket meg et tegn,
noe som forteller meg hvem jeg var.
Jeg fikk visst mer enn jeg håpet på.
Er du sikker på at denne er din?
Ja, navnet var på kvitteringen. Sam Lucas.
Jeg kjøpte den for under en måned siden.
Spørsmålet er, hvem kjøpte jeg den til?